Franjevački samostan
sv. Frane u Zadru
Trg sv. Frane 1 23 000 ZADAR Tel. 023/ 250-468 Fax: 023/ 254-349
WEB STRANICA: www.svetifrane.org
Osoblje samostana: fra Andrija Bilokapić, provincijal 098 591 330 ili e-masil: jandrija49@yahoo.com ; fra Josip Sopta, ex provincijal,
fra Drago Ljevar, gvardijan 098 337 001 ili e-mail: drago.ljevar@si.t-com.hr
i fra Tomislav Ćurić knjižničar
Zadar, 1. srpnja 2012.

28(128)2012.

Evanđelje Evanđelje Mk 5, 21-43 Djevojko! Zapovijedam ti, ustani! U ono vrijeme: Kad se Isus lađom ponovno prebacio prijeko, zgrnu se k njemu silan svijet. Stajao je uz more. I dođe, gle, jedan od nadstojnika sinagoge, imenom Jair. Ugledavši ga, padne mu pred noge pa ga usrdno moljaše: »Kćerkica mi je na umoru! Dođi, stavi ruke na nju da ozdravi i ostane u životu!« I pođe s njima. A za njim je išao silan svijet i pritiskao ga.
A neka je žena dvanaest godina bolovala od krvarenja, mnogo pretrpjela od pustih liječnika, razdala sve svoje i ništa nije koristilo; štoviše, bivalo joj je sve gore. Čuvši za Isusa, priđe mu među mnoštvom odostraga i dotaknu se njegove haljine. Mislila je: »Dotaknem li se samo njegovih haljina, bit ću spašena.« I odmah prestane njezino krvarenje te osjeti u tijelu da je ozdravila od zla.
Isus odmah u sebi osjeti da je iz njega izišla sila pa se okrene usred mnoštva i reče: »Tko se to dotaknu mojih haljina?« A učenici mu rekoše: »Ta vidiš kako te mnoštvo odasvud pritišće i još pitaš: 'Tko me se to dotaknu?'« A on zaokruži pogledom da vidi onu koja je to učinila.
Žena, sva u strahu i trepetu, svjesna onoga što joj se dogovilo, pristupi i baci se preda nj pa mu kaza se po istini. On joj reče: »Kćeri, vjera te tvoja spasila! Pođi u miru i budi zdrava od svojega zla!«
Dok je Isus još govorio, eto nadstojnikovih s porukom: »Kći ti je umrla. Čemu dalje mučiti učitelja?« Isus je čuo taj razgovor, pa će nadstojniku: »Ne boj se!

Samo vjeruj!« I ne dopusti da ga itko drugi prati osim Petra i Jakova i Ivana, brata Jakovljeva. I dođu u kuću nadstojnikovu. Ugleda buku i one koji plakahu i naricahu u sav glas. Uđe i kaže im: »Što bučite i plačete? Dijete nije umrlo, nego spava.« A oni mu se podsmjehivahu.
No on ih sve izbaci, uzme sa sobom djetetova oca i majku i svoje pratioce pa uđe onamo gdje bijaše dijete. Primi dijete za ruku govoreći: »Talita, kum!«, što znači: »Djevojko! Zapovijedam ti, ustani!« I djevojka odmah usta i poče hodati. Bijaše joj dvanaest godina. I u tren ostadoše zapanjeni, u čudu veliku. On im dobro poprijeti neka toga nitko ne dozna; i reče da djevojci dadnu jesti. Riječ Gospodnja.

B - 13. nedjelja kroz godinu (Mk 5,21 – 43)
Današnji čovjek sniva o sreći na svoj poseban način. Sva javna propaganda, politički sistemi naviještali su do jučer svijet u kojemu neće biti ni patnje ni kriznih situacija. Bol, smrt, nedaće, sve su to realnosti koje treba odbaciti i izbjegavati, ili barem na to ne misliti. Projicirao se svijet bez muke i poteškoća. Izgleda da je sve to bilo nerealno i van povijesne želje, a naša svjetska i ljudska stvarnost je sasvim drukčija.
Živio se neke vrste utopijski san. Danas se ljudi počinju otrježnjivati, zapravo danas doživljavaju šok. Dolazi se do svijesti da je ovaj svijet bez patnje i smrti, čista utopija.
Možda smo svi bili uletjeli u neku 'znanstvenu' utopiju. Bila znanstvena ili ne bila, utopija je utopija, a to znači nerealno življenje sebe i svijeta. Kroz sva vremena ljudi su htjeli na neki čudesan i maje čudesan način preskočiti nedaće svijeta, a da oni ostanu kakvi jesu. Izgleda da se te dvije stvarnosti ne slažu: ostati kakvi jesmo i nemati patnje. To dvoje ne ide zajedno.
Neki je nered u nama i u svijetu, pa je stoga to nemoguće. Isusova (Božja) pojava u svijetu ne ide za time da likvidira patnje svijeta, nego da ojača čovjeka da može nositi patnje i iskoristiti ih za svoj procvat kroz patnje i muku. I kad god je Isus učinio čudo skoro ga je skrivao i naređivao očevidcima da o tome ne govore.
Kao da nije želio da ga slijede oni koji su željni čudesa. Kod njega je nešto drugo važnije od čuda (ozdravljenja…). Kad god se od njega iziskivalo čudo – čudo se nije dogodilo. Ono je uvijek popratno, ilustrativno. Pa svi mi imamo to iskustvo: koliko puta smo molili to 'čudo' i naše su molitve ostale besplodne. Kroz cijelo Evanđelje konstatiramo da je potpuno predanje i povjerenje u Isusa završavalo čudom.
Predanje je bilo glavno, predanje je čovjeka mijenjalo, pa da čuda i nije bilo čovjek bi već započeo živjeti čudesno. Čudan je čovjek kojeg susreće Isus, kao i današnji, ako ne vidi čudesne znakove ne vjeruje. Traži prije čudesa da bi povjerovao – i obično nije vidio čudesa.
Oni koji su povjerovali (bez čudesa) njih su pratila čudesa. Onima kojima je u nutrini planula vječna vatra doživjeli su čudo. Preobražen čovjek podnijet će sve muke i nedaće, za sve nalazi lijeka.
Svatko svoj život treba doživjeti živeći ga u ovome svijetu, u takvome životu mora pronaći smjer svojeg hoda. Isus je i danas u svijetu, mnogi su okolo njega, ali malo ih je koji mu se predadnu pa samo taj mali broj doživi da je na njih prešla Isusova sila.
Isusov sljedbenik ne straši se pogledati život kakav jest i kroz takav život otkriva ljubav Božju i time participira na Kristovom uskrsnuću. Čim se duševno uskrsne (preporodi) čovjeku se događaju čudesa makar na izgled sve ostaje isto.
Vjera u Isusa prvenstveno ozdravlja dušu, nutrinu, - ona pobjeđuje smrt i sve druge nedaće… Na prvi pogled Isusova riječ izgleda smiješna, nemoguća, ali kad ju se slijedi, kad joj se čovjek preda tek tada postaje čudesno moguća i istinita. Prelazi se iz smrti u život.
Prema današnjem Evanđelju, prvo oživljava oca Jaira pa tek iza toga njegovu kćerku. Da nije oživio Jaira ne bi oživjela ni njegova kćerka. Danas se mi krećemo među mnogim Jairima čije su kćerke ili sinovi 'umrli'. I jedni i drugi su potrebni čudesnog oživljenja.
Život ponovno (uvijek je trebao ali se nije bilo svjesno) treba Boga i njegove riječi. Također i danas mnoge (bez obzira kako su se do jučer deklarirali prema Isusu) muka 'tjera' prema Isusu. Poslije nutarnjeg preobraženja postaje Isus i njegova riječ važniji od moljene stvari. Lik i oblik života postaje manje važan nego li slijeđenje Isusa.
Taj nutarnji prevrat je najveće čudo koje je Bogu pridržano. Kao što Isusov život nije imao važnost u fizičkom životu nego u duhovnom, tako su i njegova 'čudesa' važnija na duhovnom i moralnom planu nego li na fizičkom. Isus je otvarao dušu i palio vatru vjere koja je bila snažna preporoditi i tijelo… M. Jurčević, OP

13. nedjelja kroz godinu B (Mk 5,21-43)
Popričesna meditacija
“Večer donese suze, a jutro klicanje”, “Okrenuo si plač moj u igranje”, “Ne boj se! Samo vjeruj!”, “Što bučite i plačete?” - ovi ulomci iz današnjih čitanja putokaz su u izboru između života i smrti.
Boga uglavnom ne tražimo kad nam je dobro. Svijest o Bogu, onda kad nam je dobro, možda bi nam uzbunila savjest i izbacila nas iz sigurne kolotečine, mnoge bismo stvari tada morali drugačije promatrati i onda se i drugačije ponašati. Zato ga ne tražimo kad nam je dobro. Sreću, zadovoljstvo i uspjeh smatramo vlastitom zaslugom. Često je očaj upravo blagoslovljen zato jer dovede do Boga. Jair i bolesna djevojka tako se kriju u nama, svim ljudima.
Gospodine! Katkad mi se činiš daleko, kao da je do Tebe teško doći. Ima drugih koji su oko Tebe i koji imaju veće pravo na Tebe... Stavi ruku i na mene, želim Tvoj dodir u mojoj nemoći!
“Da Te samo dotaknem i dodirnem Ti haljine,
srce moje bilo bi cijelo, sve rane bi nestale.
Da Te samo dotaknem...” Priredio: Dario Miletić

Fra Nikica Devčić i fra Gabrijel Škibola naši mladomisnici
Fra Gabrijel ima Mladu Misu 8. srpnja 2012. u župnoj Crkvi u Ninu u 11 sati.
Fra Nikica ima tjedan dana kasnije na Belafuži u župnoj Crkvi 15. srpnja u 10 sati.

Stvarati zajedništvo
Ovo evanđelje pripovijeda o čemu se radi kod vjere. Bog daruje zajedništvo i stvara zajedništvo. Sve ono po čemu se ljudi izoliraju, usamljuju bilo to po smrti, bolesti, bilo nepravdama, ograničenjima ili vlastitim grijesima, zavisti, pohlepe ili bilo čega drugog. Uvijek se radi o jednom: Bog nas je stvorio za odnos, za ljubav.
Bog se drži čvrsto ovog stvaralačkog projekta. I baš po Isusu Kristu.
Uzima djevojku za ruku i vraća je u zajedništvo njezine obitelji. Drugi su je bili već otpisali. Njihovo saučešće se svodilo još samo na obavezan plač i jauk. Ali to da se može darovati život i nakon smrti, nisu mogli shvatiti nego popratiti smijehom i vikom. Samo je Jair, otac, vjerovao. Isus ga potiče: «Hrabro samo, vjeruj». Bog je vjeran svom savezu s ljudima i preko crte razgraničenja, preko smrti.
Druga žena je sama bila aktivna. Njeno povjerenje nije slučajno tjelesno, jer tjelesna bolest je nju udaljila od zajednice ljudi. Ona traži tjelesnu blizinu s Božjom prisutnošću, koju vidi u Isusu. Društvena pravila su u njoj jaka. Samo u nepoznatosti i u mnoštvu ona se približava božanskom. Zato je ovdje izlječenje drugi korak. Isus se okreće ženi, stavlja je u sredinu, pušta da izrekne svu svoju istinu, sve što je tražila i trpjela. Tako Isus mijenja ovu ženu: kao Božje dijete ona pripada obitelji Saveza. On je izvlači iz odvojenosti i anonimnosti: «Kćeri vjera te spasila, idi u miru.»
Ovo evanđelje sažima dva tipična oblika vjerovanja u jednoj dramatičnoj sceni. Evanđelist Marko je uočio kako kršćanima svih generacija pokazati kako vjera može promijeniti. Poklon pred Bogom vodi u zajedništvo ljudi, u zajedništvo onih koji uspravni stoje kao slike Božje. Jer on, naš Bog, želi biti blizu nama i voditi nas jedan drugome.
http://www.don-ivica.net

SATNICA * OBAVIJESTI * SATNICA * OBAVIJESTI * SATNICA
Sveta ispovijed radnim danom od 8 do 11 i od 17,30 do 18,30 sati
Nedjeljom i blagdanom prije sv. Mise.

Nedjelja 1. VII. 2012. XIII. NKG, SVETA NEDJELJICA
Ponedjeljak 2. VII. Sv. Ivan Franjo R.
Utorak 3. VII. Sv. Toma ap. — pobožnosti molitve sv. Anti . Molitva Krunicom za pravdu i Mir u 19,30 i Misa u 20 h
Srijeda 4. VII. Sv. Elizabeta Portugalska
Četvrtak 5. VII. Sv. Ćiril i Metod
Petak 6. VII. Sv. Marija Goretti - Klanjanje poslije mise kod nas.
Subota 7. VII . Klaudije, Vilko
Nedjelja 8. VII. 2012. XIIV NKG, Fra Gabrijelova Mlada Misa u Ninu
NEDJELJNE SU MISE u 8,30 u 10 i u 20 sati
Svaki dan je misa u 7 i u 20 sati.
Služba časova (časoslov): svagdanom u sv. Misi,
Petkom klanjanje poslije mise.
Prve nedjelje u mjesecu sastanak s FSR-om sat vremena prije večernje mise.
KRUNICA svaki dan u 19,30 sati.

Ovaj bilten je posljednji
Zahvaljujem Vama čitateljima koji ste pratili tijekom tri godine obavijesti na ovim stranicama.
Fra Jozo i ja (fra Drago) odlazimo na novu dužnost u Rijeku Dubrovačku Rožat. Fra Tomislav odlazi u Kampor na Rab.
Novi gvardijan je fra Stanko Škunca, vikar fra Aleksandar Longin i ekonom i tajnik Provincija fra Tomislav Šanko.
Novim članovima želim dobrodošlicu i nastavak još bolje suradnje na Njivi Gospodnjoj. Vama pak draga braćo i sestre hvala uz zamolbu da mi (nama koji odlazimo) oprostite ako sam (smo) koga povrijedili. Fra Drago Ljevar

Posebno preporučamo pogledajte nedjeljna i blagdanska čitanja u PPT i PPS prezentacijama. http://www.zupavostarnica.hr/ stranica župe Srca Isusova
www.svetifrane.org (stranica našeg samostana sv. Frane u Zadru)
www.mali-brat.com (stranica naših mladih sv. Frane Zadar)
www.ofm-sv-jeronim.hr (stranica naše Provincije sv. Jeronima Zadar)
www.svetinikola.hr (stranica župe sv. Nikole Tavelića u Rijeci)